Hranický týden 5, 1999, č. 38, 1. října, s. 2:

SNAŽÍM SE PŘEMÝŠLET

Na sporu o oprávněnosti visačky Mistrovství Evropy na mažoretkové soutěži, která se roku 2000 uskuteční v Hranicích, mě zaujalo několik věcí.

Zaprvé

je pozoruhodné jak Jiří Necid hájí svou "osobní zálibu" (poznámka č. 1). Výrazná je jeho malá schopnost diskutovat a přemíra útočných výrazů, které prozrazují, že celou věc chápe nešťastně jako spor osobní. Aniž si to snad uvědomuje, jde totiž v této chvíli v jistém smyslu o víc než jen o Mažoretky. Jde o zásadní střet přístupů k místní politice.

Je demokracií stav, kdy se lidé v soukromí baví o nejrůznějších "nečistostech" místní politiky, o výběrových řízeních, v nichž vítězí stále stejná firma, o využívání veřejných prostředků k osobním zájmům těch, co jsou "u moci"? Je v pořádku, když se o tom lidé bojí mluvit veřejně ze strachu před ztrátou zaměstnání?

Anebo by mělo být běžné, že práce VOLENÉ Radnice je kritizována, že se lidé nebojí vyjádřit veřejně své názory (a také jen své

pocity)? A ovšem: kritice má být vystavena i práce úředníků i lidí ze "soukromého sektoru" (dotýká-li se to nějakého veřejného zájmu). Je myslím potřeba si zvyknout na to, že ve společnosti je zastoupena řada názorů a že (relativně) všechny tyto názory mají právo být zastávány a vyjadřovány.

Spor kolem Mažoretek 2000 je podle mého zástupný, hlouběji jde o to, jestli se lidé spokojí s neprůhlednou a intrikánskou politikou (poznámka č. 2), která toleruje prorůstání veřejné správy se soukromými záměry těch, kteří jsou právě "u moci". Nebo se s ní nespokojí (poznámka č. 3).

Zadruhé:

pan Necid při útočné obhajobě svého projektu v MB 99/9 (poznámka č. 4) i při zasedání Zastupitelstva MěÚ několikrát řekl / napsal, že autorka článku, který na spornost titulu "mistrovství Evropy" v Hranicích poprvé upozornil, "neví o čem píše", že zkrátka není dostatečně fundovaná (informovaná) o celé věci psát. A je to jistě pravda. Jenže! Zcela stejná neinformovanost o českém mažoretkovém zákulisí je i na straně zastupitelů, s jejichž požehnáním projekt pana Necida dostal půl milionu korun (v průběhu devadesátých let byly mažoretky městem dotovány mnohokrát a celková suma městských dotací dosáhla jistě několika milionů!). Myslím, že to je zásadní poselství celého sporu - na základě nedostatečných informací se rozhoduje o penězích města (tj. daních nás všech). Kdo by měl být informován lépe než "zodpovědní činitelé"?

J. Necidovi bylo redakcí HT před vyjitím onoho prvního článku několikrát nabídnuto, aby předložil veřejnosti svůj pohled na věc. Odmítl. Proč? Zřejmě proto, že pro Hranice nebudou zajímavé takové podružnosti jako: jaké "právo" má vlastně EMA pořádat kdekoli nějaké mistrovství Evropy, rsp. kdo vlastně je ona EMA, kolik (a předně: jak významných) národních asociací sdružuje? Atd. Pokud tedy pan Necid tvrdí, že noviny se staly obětí nepřátelské desinformační kampaně, pak k tomu hodně přispěl právě neochotou svůj projekt obhajovat (poznámka č. 5).

Zatřetí:

Minulý týden vyšlo "mimořádné vydání" Moravské brány, kterou "vydává město Hranice jako zpravodajský měsíčník pro občany města" (jak se píše v tiráži). Jaký byl důvod oné mimořádnosti? Byl jediný - přinést článek Zastupitelstvo nenaletělo na primitivní dezinformaci, v němž právě J. Necid hájí své Mažoretky 2000 před zlobivými nactiutrhači. Pan Necid se nepokusil polemizovat v HT (jak by bylo logické a nepochybně by mu to bylo umožněno), ale vydal "mimořádné vydání" měsíčníku, který z peněz města vydává MěÚ a jako šéfredaktora platí... Jiřího Necida. To buď svědčí o tom, že J. Necid "mimořádné vydání" uskutečnil bez vědomí MěÚ, nebo to udělal s jeho vědomím (a vedení Radnice se tak dokonale identifikovalo s "osobní zálibou" jednoho svého úředníka!). Obojí možnost je samozřejmě stejně šílená.

Jiří Necid tímto číslem MB, které využil k obhajobě svých

soukromých zájmů neuvěřitelným způsobem zneužil svého pracovního postu na MěÚ a měl by z něho okamžitě odejít, nebo být propuštěn. Neexistuje jiné slušné řešení (poznámka č. 6).

Buď Jiří Necid své místo opustí, "nebo nám všem slíbí, že už to nikdy neudělá"!

Jiří J. K. Nebeský

P. S. Dokážu si ovšem dobře představit, že pan Necid ze svého místa odejde (bude odejit) ve formě "obětního beránka", hromosvodu všech nepravostí. A radnice vyhlásí: "Nyní je vše čisté, zapomeňte." Bude to stačit?

Poznámky:

(1) "Osobní záliba" je narážka na článek J. Necida Jak J. Nebeský zapomněl, že od města dostal 20 tis. Kč (MB 99/8), v němž dotaci na vydávání revue Maštal označuje za dotaci na "osobní zálibu".

(2) Když jsem "dělal rozhovor" se starostou R. Novákem, nejčastěji z jeho úst zaznívala věta: "Teď vám to řeknu, ale jestli to napíšete, tak to popřu"

. Zdá se vám to normální?

(3) Jsem si víc než jistý tím, že současné vedení Radnice to co tady píšu nedokáže akceptovat jinak, než jen jako útok někoho, kdo je apriori

proti. Jako útok "opozice", který je diskvalifikován už tím, že přichází z druhé strany. A to je zásadní chyba! Jde mi o co nejčistší (nejtransparentnější) místní politiku a jsem si moc dobře vědom toho, že mnoho "nešvarů" je dílem už předchozích vedení Radnice. To jen ve spojení s neuvěřitelnou arogancí vedení současného se celý stav (pro mne) více zviditelnil.

(4) Obhajobě vévodí poměrně patologic

ká interpretace celé "causy" jako "pečlivě připravené akce", "komplotu", těch, kteří panu Necidovi nepřejí.

(5) Den poté, co vyšel článek

Budeme si v roce 2000 hrát na ME po mně pan Necid vzkázal šéfredaktorce HT: "Pozdravujte paní Koskovou, že jí žehnám a že TO teprve začalo". Zaměstnanec MěÚ vyhlašuje boj!

(6) Rezignuje-li dostatečný počet členů zastupitelstva na své volené místo, bude nutné vyhlásit nové komunální volby. Takže řešení je i v rukou opozice!